Дмитро Дереч — письменник із Решетилівки
![Дмитро Дереч — письменник із Решетилівки](/uploads/2024/06/15/1000031778.jpg)
Наша щедра Решетилівська земля дала світу багато талантів у галузі літератури. Одним із них є Дереч Дмитро Григорович — прозаїк, драматург, перекладач, член Спілки письменників України.
Дмитро Григорович народився 24 вересня 1914 року у містечку Решетилівка на Полтавщині в селянській родині. Після закінчення семирічки та фабрично-заводських курсів працював слюсарем машинно-тракторної станції у місті Таганрозі.
У 1935 році Дереч вступив до Харківського інституту механізації сільського господарства, після закінчення якого у 1940 році був призваний до війська. Учасник Другої світової війни, Дмитро Григорович пройшов шлях від рядового до капітана — командира роти інженерних військ.
Після демобілізації у 1946 році Дмитро оселився у Львові, де закінчив Львівський університет (1953), там розпочався його творчий письменницький шлях. Працював у видавництві та редакції газети «Вільна Україна», у журналі «Жовтень», потім на радіо, кореспондентом у західних областях газети «Радянська Україна», кореспондентом Українського радіо.
З 1953 року Дмитро Дереч — член Спілок письменників України та СРСР. Один із засновників і перший керівник Вінницької організації НСПУ (1971–1974). Понад 30 років працював кореспондентом Українського радіо у Вінницькій області. З осені 1974 року на пенсії, втім продовжував співпрацювати з редакціями видань.
Перший письменницький досвід Дмитра Дереча — участь в літературному конкурсі Харківщини в 1940 році, в якому його оповідання «Обычные люди» (російською мовою) було відзначене третьою премією.
Він є автором романів, повістей та п’єс. З-під його пера вийшло більш ніж 1100 статей, нарисів, рецензій, репортажів та памфлетів, опублікованих в журналах, газетах та трансльованих по радіо. Лауреат премії імені Михайла Коцюбинського (1982). Не забував у своїх творах згадувати і рідну Решетилівку.
![](/uploads/2024/06/15/1000031772.jpg)
У перекладі Дмитра Дереча з російської на українську мову окремими виданнями надруковані повісті Бакланова «Пядь земли» та «Навеки — девятнадцатилетние», Федорова — «Великий русский летчик П. Нестеров», збірка оповідань для дітей осетинського письменника Тазе Басаєва «Отцовское завещание» (у співавторстві).
Нагороджений орденами та медалями.
Помер Дмитро Дереч 28 травня 2007 року і похований у Вінниці.
Юрій КІСІЛЬ